-= AZ IDŐGÉP =-
Fordította: TraceR
Nem felejtett el valamit?
De igen. A harmadik differenciális együtthatóval lesz gond.
- Nem. A ma estével kapcsolatban. - Tessék?
Emma?
- Mennyi az idő? - Mindjárt 5 óra.
Oh, Istenem.
A felvetésemet, miszerint a napenergiát kellene felhasználnunk, elvetették.
A micro-energia hullámok hasznosítására vonatkozó ötletem is süket fülekre talált.
A dékán szerint valami olyasmivel kellene foglalkoznom, ami az emberiség hasznára lehet.
Mint például a dohány-fogyasztás hasznosságát firtató tanulmánya.
Alex, a probléma az, hogy az Ön ötletei túl... radikálisak.
A tanszékkel van probléma. Őskövületek.
Már rég kihaltak, csak még nem tudnak róla.
Ha egy archeológus egy szép nap megtalálja őket, fogalma se lesz mit kezdjen velük.
A kis gomb szemeik, minden kíváncsiságtól mentesen...
Alex, önnek ez az első éve, mint szerződéses tanár.
Lehet, kicsit konzervatívabban kellene hozzáállnia a dolgokhoz.
Mintha az apámat hallanám.
Nézzen rájuk, Phliby. Mind egyforma. Egy csomó keménykalapos.
Azt akarja, hogy a tanítványai is ilyenekké váljanak?
Én a realitásokra szeretném felkészíteni őket, amelyekkel majd szembe kell nézniük.
Nos, én nem. Én azt szeretném, ha végigszaladnának az utcán és levernének minden keménykalapot a fejekről.
Mrs. Watchit!
Oh, a ház ura megérkezett.
- Elhozta? - Hello, Mr. Philby.
Hello, Mrs. Watchit. Elragadóan néz ki.
A sok lépcsőn fel-le mászkálás teszi.
- Ne kínozzon már. Elhozta? - Igen, el.
- Rendben. Hagy lássam. - Nem gondolja, hogy legalább egy...
Én ugyan ki nem engedem ilyen öltözékben.
Gyerünk, menjen be és cserélje le.
És jött egy levele is attól a kis idegesítő némettől.
Gyerünk, kapcsolja csak be.
Segít megtartani az ember fogait akár még a 40-es éveiben is.
- Inkább azt tisztítaná meg. - Oh, annak is eljön az ideje.
- Hogy ismerte meg Molly-t? - Hogyhogy hogy?
- Ön mondta, hogy együtt voltak. - Ő csinálta a legfinomabb krumplis rétest.
Hát nincs magában egyetlen romantikus porc sem?
Nincs. Én is keménykalapos vagyok.
Miért vesztegeti az idejét azzal az eszementtel?
Azért mert nagyon érdekes ötletei vannak.
Egy professzornak a Columbia Egyetemről semmi dolga egy őrült német könyvelővel.
Szabadalmi hivatalnok, nem könyvelő.
Véleményem szerint Mr. Einstein megérdemel némi figyelmet.
Csodálkoznék ha jutnánk ezzel bárhova is.
- Mivel? - Ezzel itt.
Ezzel az egésszel.
Majd meglátjuk.
Rendben. Hogy nézek ki?
Remekül. Tényleg, Alex. Sok szerencsét.
Nagyszerű lány. Annyi mindent tett önért.
Ne aggódjon. Azért érződik önön a kréta csábító illata.
Oh, sietnem kell.
Na, ez mindjárt más. Most már úgy néz ki, mint egy úriember.
Remélem is, ha Emma leteremt, ön lesz a következő.
Oh, reszketek a félelemtől.
Rendben. Kívánjon sok szerencsét.
Köszönöm.
Friss virágot vegyenek. Friss virágot vegyenek.
- Virágot, uram?. - Nem, köszönöm.
Nem. Hisz megígértem neki.
Fantasztikus.
Fantasztikus pénzkidobás. Az átkozott állandóan bedöglik.
- Elvigyem valahova? - Igen, igen.
- Hogy tartja meg a vízhőmérsékletet? - Van benne egy tömítőgyűrű az...
üzemanyag adagolónál, ami...
Oh, Istenem.
Lekötelez. Mindig elfelejtem behúzni a féket.
Ugorjon be. Tartok egy bemutató kört, mielőtt megint bedöglik.
Oh, hmm, attól tartok most más dolgom van.
Nos, akkor majd máskor. Szinte minden este így járok.
Szaván fogom.
Vegyen inkább lovat!
Azt kéne.
Alexander?
Oh! Huh.
- Késett, professzor. - Jöttem, ahogy tudtam.
Azt mondják Párizsban megőrülnek érte. Tegnap 5 dollárért vettem...
- a Macy's-ben. Mókás, nem? - Nagyon mókás. Tetszik.
Nos, hol vannak?
- Mik? - A virágok.
Virágot ígért mára. Nem is emlékszik?
Oh, sajnálom. Én... ő, kiment a fejemből.
Oh, ez új.
Emma, beszélnünk kell.
- Egy séta a parkban? - Persze.
Professzor, maga reszket. Remélem nincs semmi baja.
Nos, azt hiszem, de.
Nem alszom túl jól, és amikor ébren vagyok sem érzem jól magam.
Nem tudok enni, gondolkodni, vagy bármit is csinálni.
És az a legrosszabb, hogy nem tudom jobban leszek-e valaha.
Egyetlen orvosságot látok csak, ha hozzám jön és...
az élete hátralévő részét velem tölti.
Oh, Emma, tudom hogy jó lenne. Minket egymásnak teremtettek.
Ez az egyetlen olyan dolog az életemben, amiben biztos vagyok.
Oh, Alex.
Uh, várjon. Hoztam valamit.
Tudja, elég nehéz ilyenkor csak úgy szótlanul állni.
Tu... tudom. Egy pillanat.
- Tudom, hogy nem épp gyémánt. - Holdkő.
Az ön csillagjegyének köve. Gondoltam...
Jól gondolta.
Mindjárt sírva fakadok.
Sajnálom, hogy hallgatóztam.
Két ilyen csodálatos fiatal, ahogy elindul az élet országútján.
A legjobbakat kívánom önöknek.
- Nagyon köszönjük. - És bár rettenetesen érzem magam...
attól, hogy pont ebben a pillanatban kell zavarnom, de...
lenne szíves átadni a pénzét?
- Uram? - És az ékszert is.
Úgy gondolom, hívhatjuk ezt az első kátyúnak azon a bizonyos úton.
- Nem értem, mit... - Ne csináljon jelenetet, szükségtelen.
-Csak adja át a tárcáját, rendben? - Hmm?
Hallotta mit mondok?
Uh, rendben, rendben. Tessék. Ez minden.
És az óráját.
A kesztyűt.
- És a gyűrűt. - Nem.
Attól tartok, de, kedvesem.
- Az is lehet kap helyette gyémántot. - Kérem, kérem. Azt ne.
Ne!
Miért kellett ezt? Csak egy gyűrű.
Emma?
Oh!
NÉGY ÉVVEL KÉSŐBB
Mi az?
Oh. Oh, uram. Mr. Philby van itt.
- Itt? - Igen, uram. Ragaszkodott hozzá...
- Küldje el. Nem érek rá. - Nem megyek el, Alex.
Édes Istenem. Mi történt magával?
Én dol... dolgoztam.
Emlékszik rá? Magát is érdekelte a munkája.
Jobban érdekel az életem. És a magáé.
Itt voltam a temetés után minden nap...
aztán minden héten végül minden második hónapban.
Aztán abbahagytam. Észre sem vette?
- Megbántott, Alex... nagyon. - Akkor most miért van itt?
- Mondanom kell valamit, ami talán nem fog tetszeni... - Tudom, tudom.
Aggódik. Tudom. Hallom Mrs. Watchit-től minden nap.
De tényleg... Kérem, menjen el.
- Nem hagyom itt. Elég a bujkálásból. - Nem bujkálok.
Dehogynem. Mrs. Watchit szerint itt van éjjel-nappal.
Alex, kérem, álljon meg és nézzen rám!
Nem az ön hibája volt.
Tudom. Nem az én hibám volt.
Talán Mrs. Watchit hibája, amiért elhozta a gyűrűt az ékszerésztől.
Vagy az ékszerészé, amiért elkészítette.
Vagy azé a szerencsétlené, aki kibányászta a követ a földből.
Vagy talán a magáé, amiért bemutatta nekem Emmát.
Alexander, ami megtörtént, megtörtént. Nem tud rajta változtatni.
Nem. Téved. Tudok rajta változtatni.
David, értékelem, hogy aggódik értem. Tényleg.
De kérem, bízzon bennem.
Nos, én szeretnék bízni önben, Alex, de...
Mi... mégis mi... mit csinál itt?
Majd elmondom. Miért nem jön át pár nap múlva egy vacsorára?
- Miért nem jön inkább haza most? - Nem hallotta, amit mondtam, David?
Nem hagyhatom abba, amikor ilyen közel vagyok.
Rendben. Akkor majd egy pár nap múlva visszatérünk erre.
Pár nap múlva, ez a beszélgetés olyan lesz mintha meg sem történt volna.
Ah, köszönöm jó ember.
Korán jött. Most először.
Látni akartam.
Nos, hol vannak?
- Mik? - A virágok
Virágot ígért mára. Nem is emlékszik?
Mindig tud meglepetést okozni.
Emma, beszélnünk kell.
- Egy séta a parkban? - Nem!
Ne.
Ne. Menjünk be a városba.
- Alex, mi a baj? - Semmi. Siessünk.
Lehet, hogy önnek ez könnyen megy. Ön nem visel fűzőt.
Bleecker Street, és siessen.
Most megint udvarias.
Professzor, maga reszket. Remélem nincs semmi baja.
Nem semmi. Jól vagyok.
Csodásan érzem magam. Ismét önnel sétálhatok végre.
De hisz három napja csak, hogy ugyanerre sétáltunk.
De nem úgy, mint most. Ez teljesen más.
- Istenem, nézze azt a kocsit. - Oh, már láttam.
Most már biztosan beteg. Elszalasztja az alkalmat, hogy megnézzen valami újat.
- Az csak egy gép. - Alexander, mondja el mi folyik itt.
- Valami baj van? - Nem.
Nincs. Emma, figyeljen.
Most el kell mennem, de kérem, menjen egyenest haza és maradjon is ott.
Ígérem, még az este elmegyek önhöz és mindent megmagyarázok...
mindent, ami a parkban történt. Meg kell bíznia bennem.
Minden rendben lesz.
Csak azt akarom tudja, mennyire szeretem, és mindig is szeretni fogom.
Rendben.
De, hol vannak a virágaim?
A virágai.
Itt várjon. Ne menjen sehova.
- Oh, segíthetek, uram? - Igen, egy tucat rózsát. Fehéret.
- Ne, ne. Vöröset. - Vigyázz!
Lassan, lassan.
Professzor Hartdegen-t keresem.
Alex, én... én annyira sajnálom.
- Nem szabadott volna megtörténnie. - Persze, hogy nem.
- Nem tudom mit mondjak. - De hát kijöttünk a parkból, Philby.
Biztonságban voltunk.
Miért nem tudtam megváltoztatni?
Visszajöhetek akár ezerszer is.
Hogy lássam ezerféleképp meghalni.
Nem ér... nem értem.
Itt nem fogok választ találni.
Itt nem.
Most nem.
A jövő elkezdődött.
Bizonyos korlátozások lépnek életbe. Áramkimaradások várhatóak.
- A részletekért látogasson el a www.lunarleisureliving.com-ra.
Üdvözlöm önöket. A Lunar Leisure Living legfrissebb hírei.
Mérnökein most készítik el az első 20 megatonnás robbantást, azért, hogy...
föld alatti termeket alakítsanak ki a Lunar Leisure Living-nek.
Képzelje el, ahogy a Nyugalom Tengerén horgászik,
vagy golfozik a Neil Armstrong Open-nek is otthont adó golfpályánkon.
Száguldás 1500-al? Nem gond!
Az 1/6-nyi földi gravitáció segítségével újra a táncparkettek ördöge lehet.
Hívja még ma a Lunar Leisure Living-et, hogy ne maradjon le semmiről...
mert a jövő elkezdődött.
Bizonyos korlátozások lépnek életbe. Áramkimaradások várhatóak.
- A részletekért látogasson el a www.lunarleisureliving.com-ra.
- Hey. - Hello.
Szép ruha.
Nagyon alteres.
Köszönöm.
Azzal aztán jó kávét lehet csinálni.
Azzal az izével.
Viszlát.
Üdvözlöm önöket. A Lunar Leisure Living legfrissebb hírei.
Mérnökein most készítik el az első 20 megatonnás robbantást, azért, hogy...
föld alatti termeket alakítsanak ki a Lunar Leisure Living-nek.
Rendben. Mindenki figyeljen.
23-as osztály, gyülekező. A következő állomás az Antikvitás.
Győződjenek meg róla, hogy a micro scannereik készek a letöltésre.
- Kettesével. Nézzünk ki valahogy. - Elég. Elég legyen!
Tommy, még egy ilyen és átstrukturálom a DNS-ed. Gyerünk!
Gyerünk, gyerünk. Kettesével.
Üdvözlöm a Vox rendszerben. Miben segíthetek?
Elnézést, nem láttam, hogy itt van.
Mindig ez van. Miben segíthetek, uram?
- Mi az ott? - Az a foton memória chipem,
vagyis P.M.C., ahogy egymás között hívjuk.
Erre, uram.
Mi maga?
Én vagyok az Ötödik sugárúti Közkönyvtár Információs egysége.
Miben segíthetek?
- Ah, valamiféle projector. - Projector? Oh, nem, uram.
Én egy harmadik generációs, fúziós fotonic vagyok,
felruházva verbális és vizuális képességekkel, rákötve a világ
összes számítógépes adatbázisára.
Fotonic?
Az összes emberi tudás birtokosa.
- Oh. - Milyen terület érdekli?
- Tud valamit a fizikáról? - Belépés a fizika adatbázisba.
Gépészet.
Dimenzionális optika. Egymásutániság.
Időbeli okozati összefüggések. Tér-idő paradoxon.
- Időutazás? - Igen.
Belépés a sci-fi adatbázisba.
Ne. Alkalmazott tudományok. Az érdekel miért nem lehet megváltoztatni a múltat?
Azért mert nem lehetséges a múltba utazni.
- Mi... mi van akkor ha mégis? - Nem lehetséges.
Elnézést, mi lenne ha ezt rám bízná?
Belépés Isaac Asimov, H.G. Wells,
Harlan Ellison, Alexander Hartdegen írásaiba.
- Róla mondjon valamit. - Alexander Hartdegen, 1869-től 1903-ig.
Különc amerikai tudós.
A róla szóló anyagok az időgép megépítésére tett utalásokat tartalmaznak.
- Mondjon valamit az időgépről. - Az időgépet H.G. Wells írta 1894-ben.
George Pal rendezésében, és Andrew Lloyd Webber zenéjével film is...
- Nem erre gondoltam. - A zenéjéből szeretne részleteket?
- Nem. - "There's a place called tomorrow"
"A place of joy not of sorrow"
"Can't you see it's a place for you and"
Köszönöm. Ennyi elég is lesz.
Van esetleg valami egyéb?
Nem. Nincs. Azt hiszem inkább megpróbálkozom pár száz múlva.
Éljen soká és gyarapodjon.
Uram, melyik az ön kijelölt evakuációs állomása?
Uram, az érvényben lévő statárium értelmében letartóztatom a...
Rakja fel a kezét, tenyérrel kifelé.
Felügyelet alatt marad, amíg az evakuációs állomása tisztázza kilétét.
- Várjanak, várjanak! - Csak nyugi.
- Hey, el kell tűnnünk innen. - Várjanak. Hogy történt ez?
A hold. Gyerünk. Mozogjon.
- Lehetetlen. Mi történt? - Eddig barlangban lakott?
Igen, barlangban. Mondja el.
A holdi kolóniák pusztításai módosították a röppályát, oké?
A hold széthasadt. Érti? Gyerünk.
Hey! Hagyjátok. Gyerünk.
Emma?
Shh!
Hello?
Hello.
Ne félj.
Oh, várj. Ne... ne menj el.
Várj, csak beszélni szeretnék veled.
Hello.
Oh, sajnálom. Nem értem.
- Érted, amit mondok? - Igen.
A lexus. Az ősnyelv.
Ősnyelv? Érted, amit mondok? Ti is értitek?
Mindannyian megtanultuk fiatal korunkban.
Ők tor'jen. Elfelejteni. Ők elfelejtették.
De én megtanítom.
- Mit mondott? - Azt akarja, hogy dobjunk a folyóba.
Mondd el gyorsan és az igazat mondd. Honnan jöttél?
Nos, valójában innen származom. Csak nem ebből az időből.
Tudod, építettem egy gépet, ami lehetővé teszi, hogy utazzam az időben.
A múltból jöttem.
Oh.
Azt mondtam nekik, hogy beütötted a fejed és...
hogy egy tökkelütött idióta vagy.
- Mit csinálsz? - Felkészülünk a "mor"-ra.
- Az éjszakára. - Oh. Veled megyek.
- Eloi? - Hogy hívták a népedet?
New York-iak.
New York-iak? Barátságosak?
Amíg nem állsz szóba velük.
- Mondj valami a faludról. - Nagyon nyüzsgő hely.
Mindenki siet valahova. És mindenki keménykalapot hord.
Kis kerek fekete izék a fejükön.
- Mivel foglalkoztál ott? - Én is tanár voltam, mint Mara.
- És csináltam dolgokat. - Én is.
Csináltam egy "sess'quin'tan"-t az apámmal. Még mindig használjuk.
Egy "sess'quin'tan"-t?
Mara, der'enjen'wen len?
"Sess'quin'tan". Kötélből készült lépcső.
Oh, egy kötél létra.
Csinálhatunk egyet. Megtanítalak rá.
Mesélsz még majd a következő nap?
Úgy érted holnap? Igen, mesélek.
Vigyáznál erre nekem az éjszaka?
Köszönöm.
- Jó éjt. - Jó éjt.
Kalen halálra fog fárasztani ha hagyod. Állandóan kérdez.
A szüleink elég szigorúak voltak, vágyik a szeretetre.
- Hol vannak a szüleitek? - Meghaltak.
Oh, sajnálom.
Igazad volt Philby. Túl messzire mentem.
Ülj ide.
Mara, miért húzzátok fel a csónakokat éjszakára?
Féltek, hogy ellopják őket?
Ellopni? Nem ismerem ezt a szót.
Féltek, hogy valaki elviszi őket?
- Nem, csak biztonságosabb így. - Oh.
- Ahonnan jöttél, ott nem tesztek ilyet? - Dehogynem.
Vagy "amikor"-ból jöttél.
Ah, szóval mégsem vagyok tökkelütött idióta?
CoI'mar.
Holnap talán találunk másikat.
Virágok?
Alexander. Alexander.
Ah! Morlock!
- Jól van? - Rosszat álmodott.
Oh. Én is.
Egy dzsungelben jártam...
És egy alakot láttál magad előtt.
Nos, inkább egy arcot... ami a nevemet kiáltotta.
Mindannyian ezt álmodjuk.
- Mindenki? - Igen. Menj vissza aludni.
Még nem vagy jól.
Mit jelent az, hogy " Morlock"?
Csak egy kisgyerek álma. Semmi több.
Menj aludni.
Sok helyen találtunk ilyen köveket.
Ebben a szobában kezdtek tanítani a szüleim.
Miért tanuljátok meg a nyelvet, ha nem használjátok?
Hosszú évek óta ez a szokás.
Régen jelentett valamit. Biztos jó oka van, hogy létezett.
"Egy generáció eltűnik, helyette más születik."
De a Föld megmarad örökre."
Miért jöttél ide?
Miért utazgatsz az időben?
Hogy választ találjak egy kérdésre.
Egy kérdésre?
Igen. Miért nem tudom megváltoztatni a múltat?
Miért akarod?
Elvesztettél valakit.
Valakit, akit nagyon szerettél.
- Mara, miért nincsenek itt idősebbek? - Ezt hogy érted?
Idősebbek. Szüleid, nagyszüleid korúak.
Mind elmentek innen.
Úgy érted, meghaltak?
Igen.
Mindannyian? Hogy lehet az?
Vannak dolgok, melyekről jobb nem beszélni.
Mi nem kutakodunk a múltban, Alexander.
- Mi mást teszünk. - Mit?
Megőrizzük őket emlékezetünkben...
ezekkel.
Alexander!
Alexander.
- Dolgozni jöttél? Gyere velem a... - Nem.
Alexander még nincs jól. Megnézzük a gépét.
- Most? - Maradj Toren-nel.
- Nézzétek meg holnap. - Tudnom kell, nincs-e baja.
Erre.
Beszélsz még este New York-ról?
Persze.
Oh, oké. Jónak tűnik.
Jó pár kalandban volt részünk.
- Nincs baja? - Úgy tűnik.
Használni is fogod? Visszamész a te idődbe?
Nos, úgy... úgy gondolom vissza tudnék.
Uh...
olyan távolinak tűnik.
Nem. Menned kell.
És meg kell kérnelek, hogy vidd magaddal Kalen-t is.
- Miért? - Alexander, el kell vinned. Megteszed?
- Mara, miért? - Kérlek. Jobb, ha nem tudod.
Vidd el innen.
Kalen!
Mara, mi történik?
Korábban jöttek! El kell vinnünk Kalen-t!
Kalen!
Kalen! Kalen!
Mara!
- Kalen! - Ne, maradj ott.
Maradj a többiekkel!
Fuss!
Mara!
Hova viszik őket?
- Követnünk kell. Meg kell találnunk. - Nem lehet. Col'quin tor.
- Miért nem? - Nim Eloi'tas, kell élnünk.
- Hogyhogy nem tesztek semmit? - Hogy tudnánk tor'tas al'mor.
- Ilyen a nappal és az éjszaka. - Nappal és éjszaka.
Ilyen a világ.
Miért nem álltok ellen?
Álltok ellen. Miért nem?
Azok, akik far quil'pax... ellenálltak...
azokat vitték el először.
- Kalen, tudod hova vitték őket? - Nem.
- Vissza fognak jönni? - Nem.
- Követte már őket bárki is? - Nem tudom.
- Nincs ezeknek a Morlockoknak vezérük? - Nem beszélhetek róla.
Kalen, figyelj ide. Figyelj.
Néha el kell fogadnunk a dolgokat akkor is ha nem akarjuk.
Máskor harcolnunk kell, akkor is ha félünk.
Most, ezt nehéz megértened, tudom.
De higgy nekem, én tudom. A többiek félnek...
de én arra kérlek, te ne tedd.
Mondd el, amit tudsz.
Meg tudjuk menteni. Kérlek.
Nem szabad beszélnünk róla, de...
- Mindannyian ismerjük a helyet. - Milyen helyet?
Ahol a szellemek laknak.
Itt van.
Üdvözlöm a Vox rendszerben. Miben segíthetek?
- Semmi baj. - Miben segíthetek?
Mire kíváncsi? Lássuk csak.
Um, Henry James? Hmm, nem. Vagy igen?
Nem, nem, nem. Túl lehangoló. Hemingway talán? Nem túl, nyálas.
Plato, Proust, Pinter, Poe, Pound?
Nem. Egy Martha Stewart összes?
Ah, megvan. Verne Gyula.
- Lefogadom, ez a kedvence. - Fotonic, igaz?
Vagy legalábbis, ami maradt belőlem. Ami maradt belőlünk.
Én vagyok az utolsó és "az emlékek nem hagyják nyugodni háborgó lelkem".
T.S. Eliot.
Nem hiszem, hogy ismeri. Annyira depresszív mégis felemelő.
Oh, sajnálom. A kézi könyvtár jelenleg nem üzemel.
De ne aggódjon. Mind itt van... minden egyes oldal.
Meg tudná mondani mi történt itt?
Nos, a forrásaim nem teljesen megbízhatóak,
és inkább csak legenda az egész, de úgy tudom a faj mely régen egy volt...
mára kettévált.
Az egyik fentre, másik lentre.
Két külön faj.
- És a lentiek, hogy élték túl? - Ez a nagy kérdés, nem igaz?
- Nem hiszem el. - Nos...
ha nem tetszenek a válaszok, minek kérdezősködik?
Nézzen rájuk. Fogalmuk sincs a múltról...
és nincs reményük a jövőben.
- Mily szerencsések. - Miért mondja ezt?
El tudja képzelni, milyen mindenre emlékezni?
Egy 6 éves kislányra, aki 800000 éve dinoszauruszokról kérdezett.
Az utolsó ajánlott olvasmányra: a "Look Homeward, Angel"-re.
És igen, még önre is.
Időutazás. Alkalmazott tudományok.
Hogy tudhat a Morlockokról, ha nem hagyhatod el e helyet?
Volt egyszer egy Eloi, aki meg tudott szökni. Ő mesélt róluk.
Éveket töltöttünk együtt. Beszélgettünk.
Társalgásaink emléke ugyan elhalványult, de azért arra emlékszem, hogy...
- jó ha van kéznél egy barát. - Segíthetne megtalálni a Morlockokat,
és Marát.
És ha az igazság oly szörnyű, hogy tönkretenné minden álmát?
Nos, azt hiszem már hozzászoktam.
A barátom azt mondta kelet felől jött, a dzsungelből.
- Elmondaná, hogy jutok oda? - Szükségtelen.
Csak kövesse a sóhajokat.
Az álmainkban ide tartottunk, de ez inkább azért van itt, hogy távol tartson bennünket.
- Egyedül megyek be. - Nem.
Mara nagyon mérges lesz, ha bajod esik. Meg fogom találni.
Menj haza és gyújtsatok fényeket, hogy hazataláljunk.
- Rendben? Megteszed? - Elvesztettem a zsebórád.
A szobámból vitték el.
Sajnálom.
Miért vitték el?
Oh. Én hülye.
Mara?
Mara.
Mara?
Jöjjön csak közelebb. Nem harapok.
Meglepődött?
- Egy kicsit. Igen. - Hmm.
Nem voltunk ám mindig ilyenek. Miután a hold leszakadt az égről,
a Föld többé nem volt képes életben tartani a fajokat.
Néhányan túlélték fenn is,
de a többiek a föld alá menekültek.
Évszázadok múltán megpróbáltunk újból felszínre menni, de képtelenek voltunk.
Kasztokba tömörültünk.
Némelyeket az éles látás és hallás,
- másokat az izmok és az erő jellemez. - Úgy érti, a vadászaikat?
Igen. Ragadozóknak teremtődtek, de engedelmességre is.
Ahogy látja, az én kasztom a...
szellemi képességek fokozására koncentrált.
- Önök irányítják a gondolataikat? - Nem csak az övéket.
Az Eloi-ékat is.
Tehát nem érik be azzal, hogy állatok módjára vadásszák le őket.
- Ez a szerepük. - Hogy élelmül szolgáljanak?
Igen.
Az arra alkalmas példányokat pedig,
újabb kolóniák létrehozására használjuk.
Én is csak egy vagyok közülük.
Nem értem, hogy bír ilyen nyugodtan beszélni erről.
Nem érdekli hány embert tesznek tönkre ezzel?
Mindennek megvan az ára...
Alexander.
Ne aggódjon. Biztonságban van.
Én irányítom őket.
Az irányításom nélkül...
hónapok alatt...
felélnék az élelmiszer tartalékokat.
Élelmiszer tartalékok? Ők is emberek!
Ki maga...
hogy megkérdőjelezze 800000 év...
fejlődését?
Ez... ez minden természeti törvény semmibe vétele.
Az időutazás. Az az elkeseredett próbálkozás, hogy megpróbálja uralni
az önt körülvevő világot egy kérdés megválaszolása érdekében, nem az?
Azt hiszi, nem tudom ki ön, Alexander?
Belelátok az emlékeibe,
a rémálmaiba, az álmaiba.
Önt három szörnyű szó hajtja:
Mi lenne ha?
Nézzenek oda!
Apu!
- Ki van ott? Apa? - Apa!
A-a, apa.
Emma halála miatt építette az időgépét.
Ha nem halt volna meg, soha nem készült volna el.
Hogy használhatja akkor a gépet arra, hogy visszamenjen megmenteni őt?
Ön nem más, mint az elkerülhetetlen eredménye...
a saját tragédiájának...
mint ahogy...
én is az vagyok... önnek.
Megkapta a válaszait. Most menjen.
Azt hiszem van önnél valami, ami az enyém.
Mindannyiunknak megvan a maga időgépe, nem igaz?
Amelyek visszavisznek emlékeinkhez...
amelyek segítenek megtalálni...
álmainkat.
- Egy dolgot elfelejt. - Huh?
Mi lenne ha?
- Mit csinálsz? - Megváltoztatom a jövőt.
Gyerünk.
Várj. Maradj itt.
Menj.
Igyekezz.
Huh?
Alexander!
Sajnálom, hogy tönkrement a géped.
Semmi baj. Csak egy gép volt.
A gyülekezet tagjai felálltak és merev tekintettel bámulták...
ahogy a három halott fiú közeledik a szigethez.
Elöl Tom, majd Joe...
végül Huck, egy szakadt felmosórongy maradványait...
szorongatva a kezében.
Elbújtak egy használaton kívüli karzaton és hallgatták a saját halotti beszédüket.
Polly néni, Mary és Harperék...
Ez az a hely.
Ez bizony.
- De nincs itt semmi. - Nos, akkoriban másmilyen volt.
A laboratóriumom pont itt állt.
A konyha ott fenn volt a fáknál.
Mrs. Watchit soha nem engedett be.
Nem tudom hol lehet, uram.
Már egy hete elment.
És fogalma sincs hova mehetett?
- Nincs, uram. - Ez volt az üvegházam.
Ott volt a kert.
Gren 'tormar'tas?
Igen.
- Örülök. - Uram?
Örülök, hogy elment.
Talán rálelt arra a helyre, ahol boldog lehet.
- Ez volt az otthonom. - Az otthonára.
Réges-rég.
Tudja, Molly és én arra gondoltunk, hogy felvennénk egy házvezető nőt...
hogy velünk lakjon és vigyázzon Jamie-re.
Nem érdekelné esetleg?
- Talán amíg az úr hazaér. - Hát persze.
De változásokra lesz szükség. Szigorúan veszem a dolgokat.
Oh, efelől semmi kétségem. Reggel felhívom a részletekkel.
- Jó éjt, Mrs. Watchit. - Jó éjt, Mr. Philby.
Sok szerencsét, uram.
Sok szerencsét.
T
: T
=
: T R =
: T R - =
r : T R - =
r : T R - a =
r : T R - ac =
r : T R 0 - ac =
r : T R 0 - ac s =
r t : T R 0 - ac s =
r t : T R 0 - ac es =
r t : T R ) 0 - ac es =
r t s: T R ) 0 - ac es =
r t s: T eR ) 0 - ac es =
r t s: T eR ) 0 -= ac es =
r t s: T eR ) 0 -= ac es h =
r t s: T eR ) 0 -= ac es h =-
r t s: T eR ) 0 -= ac es a h =-
r t s: T eR ) 0 -= ace es a h =-
r t s: T eR ) 02 -= ace es a h =-
r t s: T eR ( ) 02 -= ace es a h =-
r t s: T eR ( ) 02 -= ace mes a h =-
r t s: T eR ( ) 02 -= ace mes a hu =-
r t s: T eR ( ) 02 -= t ace mes a hu =-
or t s: T eR ( ) 02 -= t ace mes a hu =-
or ít s: T eR ( ) 02 -= t ace mes a hu =-
or ít s: T eR ( ) 02 -= t ace mes a e hu =-
or ít s: T eR ( ) 02 -= t ace messa e hu =-
or ít s: T a eR ( ) 02 -= t ace messa e hu =-
For ít s: T a eR ( ) 02 -= t ace messa e hu =-
For ít s: T a eR ( ) 02 -= t acer messa e hu =-
For ít s: T a eR ( ) 02 -= tracer messa e hu =-
For ít s: T a eR ( ) 02 -= tracer message hu =-
For ít s: T a eR ( ) 2 02 -= tracer message hu =-
For ít s: T a eR ( ) 2002 -= tracer message hu =-
For ít s: T a eR ( ) 2002 -= tracer@message hu =-
For ít s: Tra eR ( ) 2002 -= tracer@message hu =-
For ít s: Tra eR ( ) 2002 -= tracer@message.hu =-
For ít s: Tra eR (C) 2002 -= tracer@message.hu =-
For ítás: Tra eR (C) 2002 -= tracer@message.hu =-
Fordítás: Tra eR (C) 2002 -= tracer@message.hu =-
Fordítás: TraceR (C) 2002 -= tracer@message.hu =-